ИСТОРИЯТА НА РОЯЛ РАЙФ
( субтитри - бета версия )
Исторически документален филм.
Кой е бил д-р Роял Реймънд Райф?
Защо толкова много хора още са заинтересувани от технологията,
която е била открита много години преди тях?
В този документален филм вие ще научите
за един много надарен и талантлив мъж,
изобретил най-мощните в света оптични микроскопи,
които преодоляли ограниченията на
научните стандарти за тях и който открил начин да унищожава
смъртоносните микроорганизми, използвайки електрически лъчи.
Той умира през 1971 г.
Интерес към неговите открития е нямало.
РАННИТЕ ГОДИНИ
Роял Реймънд Райф е бил красив и надарен млад мъж. Притежавал е
изключителен ум и е работил в много области.
Той е роден на 16 Май 1888 г. в щата Небраска,
в семейството на Роял Реймънд Райф старши,
близо до планинска верига в Айова.
Д-р Райф е бил второ дете.
По-голямото за нещастие умира от грип.
Както много млади майки, тя умира след неговото раждане.
След нейната смърт, понеже Райф старши работи
по 14-16 часа на ден като машинен инженер,
той завел своя син при сестра си Найна Коувър Райф Драйдън.
Тя казва за тази трудна ситуация: "Аз го отгледах и
възпитах сама, все едно че беше мое дете".
Той живял с нея от 8-месечна възраст до 1905 г.
По това време решава да стане лекар
и започва да гони мечтата си.
Отива в университета на Джон Хопкинс и започва
медицинското си обучение. След известно обучение
проявява голям интерес към бактериологията.
В бактериологията полага голям труд по фотографирането
на екземпляри за Хайделбергския университет.
Заради големия му принос към Хайделбергския университет,
той става почетен доктор по паразитология през 1914 г.
Поради това, че изучаването на бактериите
изисква много работа с микроскопи,
д-р Райф разработва интересна оптика и
започва да изучава подобни дисциплини.
Този интерес го отвежда в Ню Йорк при Цайс.
Микроскопите на Цайс били световно известни по това време,
и д-р Райф учи от 1904 до 1908 г. с Ханс Лукъл,
старши оптичен инженер.
През 1846 г. Карл Цайс основава работилница
по фина механика и оптика в Йена - Германия.
20 г. по-късно започва партньорство с Ернест Абе,
чиято теория за формирането на образа довела
до значително подобрение в микроскопите.
Това нововъведение прави Цайс световен лидер в оптиката
и затова д-р Райф там изучва
микроскопите и технологията на лещите.
С великолепни научни знания по оптика и бактериология,
д-р Райф поема по удивителен път на невероятни открития.
Това пътуване започва след преместването му
в Калифорния, където се установява в Пойнт Лома.
През лятото на 1912 г. д-р Райф среща и се жени за Мейни Куин.
Тя била чудесна жена, която напълно го
подкрепяла във всички негови начинания.
БЛАГОДЕТЕЛИТЕ
Понеже работата за бактериологията била опасна,
д-р Райф става шофьор на Хенри Тимкин в "Тимкин берингс".
Като негов шофьор д-р Райф става добър приятел с Хенри Тимкин.
Тимкин остава много впечатлен от знанията на д-р Райф.
Д-р Райф също станал и отличен механик,
а Хенри Тимкин много обичал състезателните лодки.
И така той насочил Райф да построи мотор за
най-новата му лодка наречена "Кити хок".
Тази лодка била построена за състезания
в открито море на разтояния от 100 мили.
Моторът на д-р Райф имал мощност 27 конски сили,
което било удивително за 1915 г.
Лодката срещу вятъра вдигала 87 мили/час
и ги поддържала за 100 мили.
Този рекорд не е бил подобряван повече от 60 г.
Компанията "Тимкин берингс" била известен производител на
ролкови лагери, които се използвали във всякакви видове екипировка.
Те се използват и сега.
По същото време компанията губела много пари от
дефектна стомана, която водела до повреди на лагерите.
Райф създал първия пригоден за гледане микроскоп,
използващ рентгенови лъчи за намиране на шупли в метала.
Райф проектирал това "око" за да сканира по цялата дължина на
производствената линия и да алармира със
звук всеки път, когато се открие дефект.
Той спестил на компанията милиони долари. За благодарност Тимкин дал
на д-р Райф доживотна стипендия, която той получавал всеки месец.
Това позволило на д-р Райф да продължи
своята работа в бактериологията.
Съпругата на Хенри Тимкин се разболяла. Много доктори я
преглеждали, но не могли да открият причината за болестта и.
Състоянието на г-жа Тимкин се влошавало и ако никой не
намерел източника на проблема, тя нямало да оживее.
Хенри знаел от множеството разговори, че Райф
е възхитителен в областта на бактериологията.
Той утвърдил Райф за разследващ.
Райф подозирал, че проблема е от нещо, която тя е яла.
Така той отишъл до кухнята у дома на Тимкин и взел проби от всички храни.
Той е имал няколко стандартни микроскопа и е могъл
да изолира бактерията, отговорна за проблема.
Г-жа Тимкин напълно се възстановила от болестта.
Една от сестрите на Хенри Тимкин, Емилия Сии Бриджис, която е била
омъжена за един от фамилията на транспортната компания "Бриджис",
също подпомогнала на изследванията на Райф в бактериологията.
През годините тя имала сериозни здравословни проблеми и
позволявала на докторите да я видят, само ако присъствал д-р Райф,
защото тя много вярвала на неговите експертизи.
Когато тя умряла през 1940 г. Райф изгубил много,
защото я считал за своя втора майка.
Била негова близка приятелка от много години
и за нея пролял много сълзи.
Заради тяхното дълго приятелство,
тя му оставила допълнително
$50 000 помощ за неговите изследвания.
Като шофьор на фамилията, Райф
и жена му получава в наследство гараж.
Това била неговата лаборатория с всякакво изследователско оборудване.
Като благодарност за спасяването на живота на г-жа Тимкин
и на членовете на другите семейства,
семействата на Тимкин и Брдиджис осигуряват средства за създаването
на по-добре обзаведена лаборатория
и финансиране на изследванията на Райф.
НЕГОВАТА РАБОТА ЗАПОЧВА
От 1915 до 1920 г. Райф работи в частната си лаборатория,
идентифицирайки и класифицирайки болестотворните микроорганизми.
В края на 1916 г., той е
бил разочарован от стандартните микроскопи,
използвани за изследвания, заради ограниченията в увеличението.
Стандартните микроскопи по това време, както и сегашните,
могат да увеличат диаметъра на микроорганизмите 2500 пъти.
Д-р Райф чувствувал, че заради това ограничение той няма
никога да може да намери истинската причина за много болести.
Райф започнал да използва в работата си честотния уред през 1921 г.
Той разказва за публикувана през 6 Май 1938 г. статия в "Ивнинг трибюн",
че е експериментирал с електрическа стимулация
на различни микроорганизми,
и е забелязал индивидуалистични разлики на
химическите съставки на болестотворните организми,
и индикации за електрически характеристики, и че се
наблюдава на електрическа полярност в организмите.
Случайно размишление върху наблюдение внезапно
приковало неговия ум, поставя началото на удивителен път.
"Какво ще се случи, ако аз подложа тези организми
на различни електрически честоти?", се чудел той.
По този революционен път, той започнал да събира всички необходими
инструменти, като микроскопи,
честотни генератори, лампи и бактериологично оборудване,
клетки за морски свинчета, камери и машини, които прави по свой дизайн.
Лии де Форест, бащата на съвременните вакуумни лампи,
който има важен принос към ранната радиотехника,
помогнал да се направят много от
ранните честотни инструменти на Райф.
Райф прави ред експерименти, гледайки през микроскопа,
прилагайки различни честоти, така че да може да убие
тези микроорганизми, доказвайки, че неговата теория е вярна.
За да определи коя честота убива отделния микроорганизъм, било
абсолютно необходимо да може да се вижда организма в живо състояние,
така, че да може да наблюдава ефекта на различните честоти.
Този организъм, който е показан не е засегнат.
По-късно Райф нарекъл честотата,
която убива организма M.O.R. - смъртоносна честотна стойност.
НЕГОВИЯ ПЪРВИ МИКРОСКОП
Следващата стъпка в разрешаването на проблема за голямото
увеличение е нареченото на Хопърд органичение на рефракцията.
Тази теория гласи, че никой
микроорганизъм по-малък от половината от
дължината на вълната на светлината не може да се види през микроскопа.
Райф знаел от многото години изучаването
на оптиката при Цайс, че е възможно да се
построи микроскоп, с който да се видят
микроскопичните организми като вирусите.
С тази златна мисъл той работи от 1917 до 1920 година, и изработва
най-мощния в света микроскоп, който може да увеличи ясно 8000 диаметъра.
Д-р Райф кара този микроскоп да може да
увеличи 17000 диаметъра, но вече без яснота.
Използвайки този микроскоп през следващите
8 години в частната си лаборатория,
той напреднал в полето на бактериологията,
както не го е правил никой учен преди.
Архивен аудиозапис.
През 1920 г. д-р Райф изолира много различни организми причинители на
туберкулоза, и успява да убие пръчковидната
форма с честотния инструмент.
Но както Воун и Робърт Кук преди него, които са успели да унищожат
пръчковидната форма на туберкулозата
с ваксини и други токсини,
лабораторните животни на Райф също умирали.
Това карало Райф да вярва, че съществува допълнителен вирус,
който се изпуска от пръчковидната бактерия, която убил.
В неговото продължително проучване по пътя да види вирусите,
д-р Райф теоретизирал, че много микроорганизми не могат да се видят,
защото са по-малки от молекулите на съществуващите
киселини или подредените в линия умрели петна.
През цялото време на работата си Райф забелязал, че всяко живо нещо
е съставено от химикали и има свои уникални химически съставки.
В своята лаборатория той е използвал
спектрографичен микроскоп, с който е можел
да определя химикалите в организма
посредством индекса на цветовата рефракция.
Знаейки, че всеки химикал който осветява издава специфична цветна
светлина, той приел идеята да оцветява всеки вирус със светлина.
Това отдаване от принуда потвърждава екземпляра и прави
възможно да се използва честотата на светлината,
да свързва химическите съставки на частиците
с микроорганизмите, които са под наблюдение.
Той разработил и патентовал лампа с мощност 2000
свещи, която осигурявала необходимата светлина.
Тази лампа, когато се използва с издигнати призми прави
възможно да отделя светлина със специфични честоти.
В статия от юни 1931 г. в "Попюлър саиънс магазин",
метода на осветление е обяснен:
Електрическата светлина с мощност 2000 свещи пада
върху центърът на това микроскопско филмово студио -
миниатюрна точка върху тънка плоча от
прозрачен кварц, който държи бацилите.
Над това, 16 от най-тънките кварцови лещи, които могат да се намерят,
запечатани в глицерин, увеличават размерите на всеки микроб 12000 пъти.
Проектиран лично от Райф, този апарат
е един от най-мощните микроскопи
в света, неговото увеличение се
съпоставя с увеличението от 2000 диаметъра
на обикновените микроскопи в лабораториите
и медицинските изследвания.
Ноември 1921 година, "Ел Ей Тайм" има статия, която също
обяснява използването на светлината от д-р Райф.
Заради факта, че образите се раждат в окото от светлинните вълни,
равняващи се на дължина около една 50-10000-на от инча,
предполагало се, че никой обект много по-малък от
дължината не би могъл да се да се види от човешко око.
Заради използването на кварцови призми
се разбра, че д-р Райф раздробил
светлинните вълни, правейки възможно да
се видят "невъзможно" малките обекти.
През новия микроскоп, според изчисленията,
обект измерван на една 100-1000-на от
инча в диаметър, може да бъде увеличено
да се види като 1/6 от инча в диаметър.
В друга статия в калифорнийски вестник
от 12 декември 1931 година, озаглавена:
Най-новия микроскоп ще дебне непознатите
бацили до техните бърлоги пише:
Д-р Райф казва, че частите на неговия микроскоп
са били направени в много страни на света.
Той казва, че използва изцяло кварцово
стъкло, защото това позволява
от 48 до 50% повече светлина, отколкото другите видове стъкла.
Той казва, че използва осветление с мощност 2000 свещи в своя апарат.
Той казва, че светлината от лампата е студена и е имал живи
екземпляри под нея за 5 или 6 часа без изпаряване от топлината.
С тази нова способност за оцветяване на микроорганизмите със светлина
с определена честота, съгласувана с техните химически съставки,
Райф е можел да вижда вирусните форми на туберкулозата, които
освобождава пръчковидната форма при унищожаването и.
Тогава той е можел да намери честотата, която убива вирусите.
Архивен аудиозапис.
ТОЙ ПОЛУЧАВА ПРИЗНАНИЕ
Въпреки, че Райф работи тихо в своята лаборатория, вести за
неговите постижения започват да изтичат към медицинската общност.
Репортер от "Сан Диего Юниън" надушва откритията на Райф
и следва интервю за изумителния микроскоп.
Статията е поместена на първа страница на вестника от 3.11.1921 г.
Заглавието гласи: "Местен мъж разкрива
чудеса от живота на микробите".
Статията, която ние искаме да опишем показва фото на
няколко микроорганизма, които Райф е изолирал и филмирал.
След тази статия, той е бил показван в
много други изтъкнати вестници и списания.
Като новина се разпространила изцяло, докторите по бактериология
от целия свят се осмеляват идват до Сан Диего да видят сами
микроскопа и новите открития, за които са слушали толкова много.
Д-р ДЖОНСЪН, Д-р КЕНДАЛ и К-Среда
В края на 1931 г. новината за микроскопа на Райф стига до
д-р Артур Исаак Кендал, професор, изследовател бактериолог
от Медицинския институт на Северозападния университет в Чикаго.
Той се е свързал със своя приятел
д-р Милбанк Джонсън от Лос Анджелос,
и попитал дали такъв микроскоп съществува.
В "Лос Анджелос Тайм" от 27 дек. 1931 г. е разказана историята
как се срещат д-р Джонсън, д-р Кендал и д-р Райф.
Чул за "чудния микроскоп", д-р Кендал казва, че е бил поканен от млад човек
от Сан Диего и попитал своя приятел,
д-р Милбанк Джонсън от Лос Анджелос,
дали такъв микроскоп съществува.
Д-р Джонсън не бил чувал за него, но се заел да го открие.
Съпроводен от докторите Алвин Д. Фурд, Джозеф Хайтгър и
Фосдик Джонс, всички от Пасадена, той шофира до Сан Диего
и намира Роял Реймънд Райф и нов вид микроскоп, който
той е разработил, като хоби през изминалите 17 години.
Проектиран по изцяло нов замисъл, неговия микроскоп имал 6 кварцови
лещи, даващи увеличение 8 пъти по-вече от най-мощните микроскопи,
използвани от физиците.
Д-р Милбанк Джонсън уредил за д-р Кендал и
д-р Райф да отидат заедно в болница "Пасадена".
Тази среща между Райф и тези доктори е
важен крайъгълен камък в неговата работа.
Д-р Кендал му носи култури от тифоидни
бацили, които са израснали в К-среда,
протеиновата среда за култури, която той е разработил.
Тази среда позволява порции филтрирани
вируси от бактерията да бъдат
изолирани и да възпроизведени без нужда от живи тъкани за репродукция.
Имало още растящ спор дали бактерията може да се променя
от филтрираща се студена форма на нормален бацил,
който може да бъден наблюдаван със стандартен микроскоп.
Архивен аудиозапис.
ВИРУСИ И МУТАЦИЯ
Статия на "Саиънс Нюз Летър" от 12 дек. 1931 г. уточнява:
Материала използван от д-р Кендал била култура от тифоиден бацил,
обикновено доста голям бацил, лесно забележим
под много-мощни лещи на сложен микроскоп.
Хранен от неговата наскоро измислена "К-среда", която очевидно
има способност да накара всички видими бактерии да минат в
невидима, филтрираща се фаза, д-р Кендал подбуждал
бацилите в техните култури да преминат през тази промяна.
Под най-мощните обикновени микроскопи, той не можел да види
нищо да се движи в течността, с изключение на множество
твърде активни малки гранули, които могли да се
видят само като миниатюрни движещи се точки.
Изследвани с микроскопа на Райф обаче, тези точки стават ясно видими
като малки, овални, активно движещи се тюркоазено-сини тела.
Те се виждат във всички култури, и могат да се пренесат
от една култура в друга през фини филтри с пори,
така, че д-р Кендал ги разглеждал като истински
филтриращи се форми на тифоидните бацили.
Използвайки микроскопа на Райф и "средата" на Кендал, докторите
можели да наблюдават 3 стадия в развитието на тифоидните бацили.
Този експеримент показва, че вирусите и бактериите са способни
на мутация и промяна на формата. Факт разбран сега,
но който е генерирал много спорове тогава.
След време те намират M.O.R. честоти, които убиват тифоидите.
Оттогава микроскопа на Райф и работата му
получават голямо признание.
Той спрял да работи твърде близко с д-р Алвин Д. Фурд,
патолог в болница "Пасадена",
който по-късно става президент
на Американската Асоциация на Патолозите,
и д-р Милбанк Джонсън, по онова време медицински директор на
живото-застрахователна и
презастрахователна компания "Пасифик".
Д-р Джонсън става най-силния адвокат на Райф, който го
представя на другите доктори, и прави възможно
Райф да придвижи откритията си напред в по-голям мащаб.
"КРАЯТ НА ВСИЧКИ БОЛЕСТИ"
Д-р Джонсън бил много впечатлен от работата на д-р Райф и от
бъдещите медицински приложения на неговия честотен инструмент.
Той дал прием в чест на Райф в сграда на "Пасадена",
който бил разгласен като "Краят на всички болести".
В дъното на стаята до прозорците стоят д-р Джонсън
в средата, д-р Райф отдясно и д-р Кендал отляво.
Сред тези доктори били д-р Алвин Д. Фурд и д-р Джозеф Хайтгър,
които са ходили с д-р Джонсън да видят д-р Райф в лабораторията му.
През лятото на 1932 г. Райф отива в Чикаго
със своя микроскоп да работи с Кендал.
Кендал поканил световноизвестния бактериолог Е.К. Розенау научно-
изследователско поделение на клиниката
по експериментална бактериология,
в Рочестър, Минесота, да дойде и използва микроскопа на Райф.
Розенау е чул за Райф от негов бивш пациент, който се случило да е
Хенри Х. Тимкин, същия, който финансирал
Райф в неговата лаборатория.
Розенау, Кендал и Райф проверили отново експериментите,
които Райф и Кендал направили няколко месеца преди.
Архивен аудиозапис.
ВИРУСА НА РАКА
Д-р Райф е работил за намирането на причината на рака много години.
И дълго вярвал, че когато се намери и идентифицира причината
за рака, че той ще намери вирус или микроорганизъм.
Той прекарал много години в търсене на този организъм със своя
микроскоп, разрязал на части 20000 образци от тъкани без успех.
К- средата на Кендал било това, от което точно
се нуждаел като помощ да открие вируса.
Статия на "Ивнинг трибюн", Сан Диего, от 11.05.1938 г. съобщава
за напредъка, довел откритието на вируса на рака през 1932 г.
Репортерската статия обобщава това, което казва д-р Райф:
Но нито средата, нито микроскопите бяха
достатъчни само за откриването на
филтриращия се организъм, който Райф
открил в раково болните, отбелязва той.
Бе добавена обработка, която той открил почти случайно,
която накрая направила това възможно, разказва той.
Случило се да остави епруветката с ракова култура в средата
на запалена с ток кръгла тръбовидна газо-напълнена лампа с аргон,
която той използвал експериментирайки
с електронна бомбардировка
на болестотворните организми, разказва той.
Случило се да остане там 24 часа, и тогава той забелязал,
че това, което наблюдава като че се е променило.
Той изучавал и тествал този феномен многократно, и накрая един ден
той открил филтрираща се, мораво-червени гранули в културите.
Райф нарекъл тези организми "Bacillus X" или "BX". Той открил, че
организма е плиморфичен и нарекъл неговата малко по-голяма форма "BY".
"BX" била за карцинома, а "BY" била за саркома.
Той успял да изолира причинителите на много болести.
Същата статия от Сан Диего "Ивнинг трибюн" от 11.05.1938 г. съобщава:
Сред филтриращите се форми, които той
съобщава, че е изолирал били тези
на рака, макар че той откровено обявява, че не е още сигурен,
че това е пряката причина за страшната болест;
б. коли, привидно безвреден бацил,
който изглежда винаги съпровожда вредния
тифоиден бацил; туберкулоза, саркома,
туморни болести подобни на рака,
но по-малко смъртоносни; детска парализа,
стафилококова и стрептококова
инфекция и херпес енцефалит, и
летаргичен енцефалит, и двете инфекции
болести на мозъка и нервната система.
Успеха в търсенето започва да идва, когато д-р Артур Кендал, шеф на отдела
за изследвания по бактериология на
Северозападния университетски медицински колеж,
се присъединява към него в период на работа и предложил
средата за културите, която доказала, че е етап, правещ по-близко
невидимите вируси видими.
В последните години изследванията на Райф
го убедили, че е намерил вирусния причинител на рака.
Многото други доктори, които идвали в
лабораторията на Райф в началото на 30-те години,
също се убедили сами.
Статия от 31 юли 1949 г. на "Сан Диего Юниън" съобщава:
Дългото търсене на човечеството на лечение на рака, може би се
вижда като краен продукт на лабораторни експерименти, водени
в Сан Диего преди 15 години.
Тези експерименти и открития, които те направили са признати на
д-р Роял Р. Райф, 62, ул. Зола No: 3676, лабораторен техник, сега пенсиониран.
Това известие бе направено тук от Джеймс Б. Кауч,
общо практикуваш лекар от 18 години в Сан Диего.
Д-р Кауч казва също: Той също посещавал д-р О. Камерън Грунър
и дискутирал работата на Грунър в областта на рака.
Той си спомня, че Грунър е правил няколко визити до Сан Диего
преди 14 години, да изучава съобщените открития на
д-р Райф свързани с вируси и ракови тумори.
Грунър казвал на д-р Кауч, че е бил удовлетворен
от това, че големия микроскоп на д-р Райф
за който той твърди 25000 пъти увеличение е показвал вирус.
Той казва по-нататък, че работата която е вършил с Райф в неговата
лаборатория в Поинт Лома и
продължавал да изследва в университета
Мак Гил, е потвърдила, че туморите растат и
положително се раждат от вируса, открит в Сан Диего.
По-нататък в същата статия Райф като че казва същото:
Когато д-р Грунър дойде тук да изследва моите експерименти,
той донесе със себе си гъбичен организъм.
Райф каза: Аз мога да възпроизведа този същия организъм
посредством вирус, който аз класифицирах като ВХ.
Аз също мога да извлека моя вирус обратно от гъбичния организъм.
Аз произведох рак в стотици животни.
Завърших цикъла от вирус до рак и обратно 104 пъти.
Аз открих, че вирусния организъм се намира в
кръвта на жертвата в първия стадий от растежа.
Архивен аудиозапис.
УНИВЕРСАЛНИЯ МИКРОСКОП
През 40-те години, през които Райф прекарал в изследване на
микроорганизми и разработил всички видове екипировка и среда,
той спечелил 14 правителствени награди за научни открития и
удостоен с научна степен от университета в Хайделберг.
През този период, той проектирал и построил 5 вирусни
микроскопа, 4 от които били призматични.
Неговия първи микроскоп, построен през 1920 г. използвал кръгли
кварцови лещи, разстоянието между тях запълнил с глицерин.
Той го използвал до 1933 г.
Другите, които построил след него са били от призматичен тип, използващи
блок от кварцов кристал, за да
постигне много по-голямо увеличение.
Най-усъвършенствания е микроскоп номер 3,
който нарекъл универсалния микроскоп.
Този микроскоп бил оня споменат в предишната
статия, имащ 25000 обсег на увеличение.
Универсалния микроскоп бил построен от д-р Райф през 1933 г.
Той бил и все още е най-мощния в света
микроскоп, използващ източник на светлина.
Съобщава се, че е бил в състояние да увеличава повече от 61000 диаметъра,
когато се използват специални призми.
Електронния микроскоп прави много по-голямо увеличение,
убивайки образците, така че не може да види тяхната жива реакция.
В много случаи крехкия вирус би бил напълно
унищожен от бомбардировката
на електроните и всички умират.
Универсалния микроскоп, както всички микроскопи на д-р Райф
позволявали наблюдение на живи организми при различни увеличения.
Ръководителя на института Франклин през февруари 1944 г.
дал в дълбочина описание на универсалния микроскоп.
Универсалния микроскоп, проектиран през 1933 година, съдържа 5682 части.
Той е изящен заради неговата приспособимост
за всички видове микроскопска работа.
Бидейки напълно екипиран с отделни, сбити по
форма секции за предавана и монохроматична светлина,
тъмно поле, поляризирано и раздвоено
ултравиолетово осветление, включвайки
също специално устройство за кристалография,
цялостна оптика от лещи и призми,
също и осветяваща секция, измислена с блок от кварцов кристал.
Кварца бил изключително прозрачен за ултравиолетовото излъчване.
Осветителната секция използвана за изследване на филтриращите се
форми на болестотворните организми съдържа 14 лещи и призми.
Три от тях са за изключително силна нажежена до бяло лампа,
4 в издигнати призми, и 7 в ахроматичен кондензатор.
Между източника на светлина и образеца са 2 сложни кръгли
призми, клиновидно оформени блока от кварцов кристал
с цел да поляризира светлината, минаваща през образеца.
Монохроматичния лъч от светлина преминава и кореспондира точно на
честотата с която може да се види
организма и тогава преминава през образеца.
Директно предаваната светлина прави възможно да се наблюдава организма
оцветен с неговия верен химически цвят
и разкрита собствена структура,
в поле, което е бляскаво от светлина.
Обектива използван в универсалния са 1.0, 1.2 сухи лещи, 1.0, 1.6
във вода, 1.0, 1.8 в глицерин, 1.0, 2.5 в глицерин.
В хода си светлина рефлектира с образеца и обектива, и тогава се движи
в тръбата като паралелно издигнати 21 светлинни лъча към окуляра.
Уникалното е, че накрая остава еднопосочна
обикновена светлина, видима за окото в окуляра.
Светлинните лъчи се издигат паралелни един на друг.
Тъкмо поели посока, кварцови призми със специален дизайн са
вмъкнати да осигурят лъчите да се изтеглят паралелни отново.
Друга призма била вмъкната всеки път, когато
лъчите са били почти готови да се пресекат.
Това максимално голямо разстояние позволява образа
на универсалния се прожектира върху всяка една среда,
кварцова или въздушна от 30 милиметра, вместо 160, 180, 190 мм
празна, пълна с въздух тръба на обикновен микроскоп.
Под универсалния микроскоп, болестотворните
организми като туберкулоза, рак,
саркома, стрептококи, тифоиди, стафилококи,
лепроси, страшни и нищожни болести
и други, могат да бъдат наблюдавани и последователно
излагани на сигурни смъртоносни честоти,
координирани с индивидуалните свойствени честоти за всеки отделен
организъм и директно насочени към
тях лъчи, покриващи широк спектър вълни.
Защото с универсалния микроскоп имало възможност да се
извършва всякаква микроскопска работа, той бил много сложен.
През 1933 г. е струвало е над четвърт милион да се построи,
равно на малко над $11.000.000,00 днес.
Този инструмент и многото други сложни инструменти, които
д-р Райф построил, направили възможно
той да намери много честоти,
които убиват всичките различни типове
микроорганизми, които са изолирани.
Архивен аудиозапис.
Тази цветна диаграма, създадена от д-р Райф да покаже
целия спектър на честотите на вълните, които е тествал,
включително инфрачервена, ултравиолетова
светлина и рентгенови лъчи.
Той назначил цвят за различните набори
от честоти, представени с клавиатура,
от аудио обхвата през всички вълни на радио спектъра до 110 MHz.
Макар че в честотния си инструмент той никога не е използвал
честоти по-големи от 20MHz, срещу който и да е организъм,
той открил чрез изследванията си,
че има много различни хармонични честоти,
които биха убили различните организми.
ЛАБОРАТОРИЯТА на д-р РАЙФ
Това е оригинален филм, показващ лабораторията
на Райф, където е изолиран вируса на рака.
Това е Роял Реймънд Райф, стоящ на прага на
вратата на своята лаборатория.
ИЗОЛИРАНЕТО НА ВИРУСА НА РАКА
Когато Райф изолирал вируса на рака през 1931 г., той взел не изолирана
тъкан от човешка гръд от санаториума на болница "Парадайс вали",
спонсорирана от д-р Р. Т. Хамър, който бил асистент подуправител.
Разделен този тумор, бил нарязван и филтриран през порцеланов
Бекерфелд филтър, като се извършвали 10 микроинфилтрации.
Вирусът можел на определени степени да премине през филтъра.
Тестовите тръби, които са показани тук
са с аргонов газ и излъчват 24 часа.
Това лъчение кара вируса да стане вирулентен.
Райф тогава е можел да произвежда вируси за седмици, вместо за месеци.
Аргоновия газ йонизирал вируса и затова епруветките
били поставяни във вакуум, равен на 2 инча воден стълб.
Той нагрявал и близките тела за 24 часа.
Този метод за йонизация и оксидация водел до химическа рефракция
на ВХ, извън ултравиолетовия и навлизането във видимия спектър.
Всеки път, когато тръбата изгасвала, това означавало,
че е имало лабораторен период от 24 часа.
ИНЖЕКТИРАНЕ НА РАКОВИЯ ВИРУС
Плъховете били инжектирани с много
тънка игла с вирус, който той филтрирал
и изолирал от тумори, които дал да
израстат 2-3 грама по-тежки от плъховете.
Тук Райф показва инжектиране на раковия вирус в плъх.
Използват се млечните жлези на плъха, защото раковия
вирус е взет от тъкан на млечни жлези от човешка гръд.
На плъха е дадена местна упойка, за да се избегне шока от иглата,
защото при такъв шок е забелязана промяна в метаболизма на плъха.
Вирусът тогава е бил инжектиран в плъха.
РАЗТЕЖ НА РАКОВИТЕ ТУМОРИ
Райф е оставял раковите тумори да растат.
Тук можете да видите голям тумор в плъха.
Той махал хирургически тумора и лекувал
плъха със своя честотен инструмент.
Честотите разцепвали раковия вирус, без вреда
за клетките на животното или на целия плъх.
Райф използвал специални стъкла с голямо увеличение през своите
операции за да види по-големи детайли от премахвания тумор.
Тумора бил извличан и изрязван изцяло.
Раковия вирус отново можел да се изолира от този
тумор и тогава инжектиран на други плъхове.
Райф минал през тази процедура 211 пъти, за да докаже, че
вирусът който изолирал е причината за раковия тумор.
Тук се показва тумор, изваждан от разтвор с тройно дестилирана вода.
Част от този тумор e отделен, за да може бъде
изследван раковия вирус под микроскопа на Райф.
Райф е имал единствения в света микроскоп, с който е можел да
вижда раковия вирус или всеки друг вирус жив и да го изследва с години.
С тази налята тройно дестилирана вода той оставя спокойно
да израства раковия тумор, за да извлече вируса.
Това е порцеланов Бекерфелд филтър,
подобен на не гланциран дрезденски порцелан.
Течния материал се излива в епруветка
и падайки би излизал от тази течност,
която Райф бързо поставял върху
предметно стъкло, стерилизиран на пламък.
Течения материал е извлечен от разтвора
с микро пипета, направена от Райф и капка
е поставена върху предметно стъкло и покрито
с плъзгащ се капак, направен от кварц.
Райф е използвал кварцови предметни стъкла, защото
светлината минава през тях по-добре, отколкото през стъклата.
Сега Райф лампата е директно срещу главата на Райф,
която ще запали по-късно за да убие вируса.
Черния инструмент, вляво от него е честотния инструмент с Райф лампа
и се състои от предавател, който Райф можел да настройва на честоти,
които той знаел, че убиват вируса,
точно както ултразвука раздробява стъкло.
НАЙ-ПЪРВИТЕ СНИМКИ НА РАКОВИЯ ВИРУС
Сега това е първата снимка, някога правена на раковия вирус.
Тези ракови вируси са смъртоносни и от
движението на течността са оформени като риба.
Райф сега ще включи честотния инструмент
за да активира Райф лампата.
Ако вие гледате внимателно Райф лампата ще видите
кратко пробляскване, което трае за около секунда.
И това ще е всичко което е нужно, да се убият
всички вируси върху предметното стъкло.
Мъртъв раков вирус след използването на честотния инструмент с Райф лампата.
Тук е показан вирус, след третиране с Райф лампата на резонансна честота,
убиваща вируса. Навсякъде има съсиреци в полето на микроскопа.
КЛИНИКАТА на д-р ДЖОНСЪН 1934 г.
От 1931 г. до 1934 г. Райф е работил много близко
с д-р Милбанк Джонсън и д-р Артур Исаак Кендал
и други изтъкнати доктори, изолирайки болестотворни организми
и за намирането на съответните честоти, които ги убиват.
През годините Райф е тествал честоти първо стотици пъти
върху култури, израснали в тъкани за всеки микроорганизъм.
Само за раковия вирус той е заразил 411 лабораторни животни с този вирус,
създавайки 411 тумора, доказвайки, че ВХ вируса е причина за рака.
Тогава той използвал този честотен инструмент върху
много от животните, за да елиминира туморите.
От 1934 г. д-р Милбанк Джонсън помогнал
по това време той да използва
може да използва честотния инструмент
върху неизлечимо болни пациенти.
Д-р Райф се колебаел да работи с пациенти
по това време и се съгласил да го
прави само, ако д-р Джонсън уреди
разрешение от изследователската комисия,
оглавена от 6 от най-висшите мъже в медицината на САЩ.
Поради това, че самия д-р Джонсън бил известен и имал добро влияние
върху медицински държавни служители,
той е можел да направи това.
Всички тези мъже са били на вечерята, дадена от д-р Джонсън през 1931 г.
Тази група мъже включвала д-р Джордж Фишър, детска
болница Ню Йорк, д-р У. Морисън, д-р Джордж Док,
д-р Артур И. Кендал, директор на Северозападното
медицинско училище и д-р Алвин Фурд,
президент на Американската асоциация на патолозите.
Той също искал медицинската комисия
да бъде избрана от университет.
Д-р Джонсън уредил за Университета на Южна Калифорния
спонсорство от изследователския комитет.
С всички изисквания на място, под контрола на
д-р Джонсън, клиниката през 1934 г. била готова.
Сега те можели да видят дали инструмента работи с
безнадеждно болни, за които нямало надежда.
Клиниката се задържала приблизително 70 дни и била в дома
на Елън Скрипс, познат като "Скрипс Институт ЕнЕкс", в Лохоя.
На края на 70-те дни, изследователския комитет се
произнесъл: 14 от 16-те пациенти са клинично излекувани.
Успех от 87,5%. За останалите 2 пациента,
които не се били възстановили напълно
до края на клиниката, д-р Джонсън
избрал д-р Кауч да приключи лечението.
60 дни след това, тези пациенти също така се възстановили напълно.
По-нататък 1 от пациентите, който се възстановил
от рака, преял сам със сардини и друга храна.
Той споменал за реакцията, която причинила увеличение на
черния дроб и разкъсване на мястото, където е бил тумора.
Д-р Кауч направил аутопсия за да види от какво е
умрял Хенри, но нямало и следа от някакъв рак.
Архивен аудиозапис.
Заради успеха на клиниката през 1934 година, няколко доктора поръчали
честотни инструменти и започнали да използват върху пациентите си.
Д-р Милбанк Джонсън поръчал честотен инструмент и
го използвал в своята клиника до смъртта си през 1944 г.
Другите следи на клиники са от 1935, 1936 и 1937 г. и
по-късно, изчисления клиничен успех е бил около 80%.
В тези клиники, били лекувани всякакви заболявания.
РАЙФ ЛЪЧИТЕ
Инструмента използван в клиниката през
1934 година, произхожда от началото на
експериментите на Райф, когато изследвал
ефекта на честотите върху микроорганизмите.
Лист, намерен в папки на д-р Райф, написан от един
от неговите лабораторни асистенти и озаглавен:
"Разработване на Райф лъчите и използването им за лишаването
от живот на патогенните организми", обяснява еволюцията
или прогреса на неговия честотен инструмент.
През януари 1920 г. експериментите
започнали с определянето на ефекта от
въздействието на електричеството върху патогенните микроорганизми.
Тестовете правил с въздействия от положителна и отрицателна полярност,
като прибавил и инфрачервени, ултравиолетови и рентгенови лъчи.
Първите апарати за тестовете, дълги колкото неговите експерименти са били
конструирани и използвани за експерименти,
продължили от 1921 до 1922 г.
През 1923 г. са били сглобени и използвани по-подходящи апарати.
Различни честоти са генерирани от лампи,
отделени в много усилвателни стъпала.
Последното усилвателно стъпало било лампово с мощност 50 вата.
Тези прости честоти служели за захранване на изходната лампа.
Изходната лампа била направена от 2 балонни камери
и надута от кварц, използваща платинени анод и катод.
Имала 45 градуса насочен ефект върху целта.
Контрола на честотата на инструмента е прецизна рефракция на дължина на
вълната, което прави възможно да се
координира честотата за всеки патогенен
микроорганизъм, със собствена дължина на
вълната на честотата, предавана от инструмента.
През следващите години неговите
експерименти продължили и координираните
честоти се превърнали в смъртоносна честотна стойност или M.O.R.,
на почти всички патогенни микроорганизми,
открити и записани като
честоти на много вируси и филтриращи
се форми на тези организми.
През 1935 година, изцяло ново приложение на всички принципи било
въплътено в инструмент, построено под ръководството на Райф
от Филип Хойланд от Пасадена, Калифорния.
Новият инструмент имал на изхода лампа на
цокъл, захранена с 50W.
Освен това, бил екипиран да доставя 2 отделни честоти
едновременно, и двете с възможност за настройка.
В началото на 1936 г. Райф и Хойланд прекарали много време заедно в
ревизирането на някои от
фундаментите на инструмента, вградени
в подобренията, състоящи се от електроника.
И те открили носещи честоти, използвани в предишните
инструменти, които биха могли да се елиминират.
През лятото на 1936 г. по-нататъшните експерименти довели до
изцяло нов метод за генериране на желаните честоти.
30-те години на XX век. "РЕЙ БИЙМ КОРПОРЕЙШЪН"
От 1937 г. няколко мъже, включително Филип Хойланд, д-р Кауч и Бен Колон,
дългогодишен приятел на Райф,
дошли при д-р Райф с идеята да основат
компания, с която да може да строи и продава честотни
инструменти на всички доктори по света.
Райф след много обмисляне решава да започне
и "РЕЙ БИЙМ КОРПОРЕЙШЪН" била основана.
Компанията в началото построила
14 инструмента и те били продадени на лекарите.
Много от докторите били щастливи от резултатите,
които постигнали от използването на инструментите.
Обаче 2 от машините, които били доставени в
Англия не работели, както било обещано.
Филип Хойланд, бил назначен от д-р Райф,
да построи инструментите на Райф през 1934 г.
Като електронен инженер и технически директор на "РЕЙ БИЙМ",
от него се искало да осигурява
инструментите да работят както трябва.
Той не изпълнил изцяло договора си.
Както се случва много често с новите успешни изобретения,
има много които искат да бъдат част от тях, когато и да е.
Един такъв човек бил д-р Морис Фишбейн. Той се опитал
да захапе с негов представител в Лос Анджелос.
Той му предложил да саботира работата и да използва всичката
си власт която има, за да вземе контрола над "РЕЙ БИЙМ".
Негов посредник се срещнал с Филип
Хойланд, който по това време изпълнявал
добре задълженията си в компанията и му предложил $25000,
за да му помогне да установи контрол над компанията.
След това решаващ съд докаран от Филип Хойланд
срещу "РЕЙ БИЙМ КОРПОРЕЙШЪН",
ще доведе до това, че компанията няма да бъде в
състояние да посрещне своите финансови задължения,
и така борда на директорите да може да бъде
разпуснат, и той трябвало да поеме контрола.
Той предприел съдебни действия, така че "АМА", посредством
Фишбейн да се опита да поеме контрола над компанията.
"РЕЙ БИЙМ" спечелила едно дело и след
като всички законни сметки били платени,
съдията по случая предложил на
представителя на "РЕЙ БИЙМ" да съди "АМА",
но заради финансовия банкрут не е било възможно да се предприемат
законни действия по това време.
Иронично, било възможно на Фишбейн да
поеме контрола над "РЕЙ БИЙМ", плащайки
на д-р Райф, само че честно и инструментите
можело да бъдат във всяка болница днес.
АНТИБИОТИЦИ срещу ЧЕСТОТИ
След съда д-р Райф се завърнал към изследванията в своята лаборатория.
Пеницилинът бил първия антибиотик, който бил открит и пуснат на пазара.
Много доктори са били повече заинтересувани да дават на своите
пациенти антибиотици, отколкото да търсят и използват инструменти,
които използват честоти за да разрушават организмите.
Антибиотиците били разглеждани като панацея, която би помогнала
за решаването на всички проблеми на човечеството.
Огромно количество пари били изляти за тяхното разработване
и за джобовете на докторите, за да ги предписват.
При тези обстоятелства интереса към
технологията на д-р Райф започнал да изчезва.
Използването на откритията на Райф от 1938 до 1944 година продължило
тихо сред няколко доктора, които имали честотни инструменти.
През 1940 г. г-жа Бриджис, която
спонсорирала лабораторията на Райф починала.
Парите от Хенри Тимкин вече ги нямало.
Д-р Милбанк Джонсън починал внезапно през 1944 г.
Неговото влияние направило възможно
докторите да използват честотните инструменти.
С неговата смърт започнал натиска
над докторите да използват антибиотици,
което се разглеждало като конвенционално
медицинско лечение на болестите.
На тях никога повече не им било казвано
да използват честотните инструменти.
Накрая Райф затворил своята лаборатория.
ЛАЙФ ЛАБС: НОВИЯТ ИНСТРУМЕНТ
През 1950 г. Джон Крейн дошъл да купи
комплект чертежи, които д-р Райф продавал.
Крейн се заинтересувал от изследванията
върху които работил д-р Райф.
От 1953 година д-р Райф, Джон Крейн и Джон Марш създават
компания наречена: "ЛАЙФ ЛАБС Инкорпорейтед".
И започвайки отново, те опитват да запознаят отново докторите.
Антибиотиците и много други лекарства
не дадоха резултатите, които бяха очакавани
и новите доктори били по-склонни да погледнат
към честотните инструменти на Райф.
По това време Джон Крейн и Джон Марш започнали да работят над
революционно нов по-малък портативен честотен инструмент.
Те били по-евтини от общоприетите инструменти с Райф лампи.
По това време инструмент с Райф лампа струвал $75.000,
които се равнявали на стойността на една къща.
Дори докторите да намирали покупката за скъпа, по-малкия честотен
инструмент елиминирал нуждата от Райф лампа, посредством електроди,
които правели контакт с тялото, за да
доставят честотите за сметка на рефракцията.
Заради това, че този инструмент бил по-малък и правел контакт с тялото,
той не се нуждаел от същата мощност, както машината с Райф лампа.
Заради цента и размера, и делението на всички честоти, които д-р Райф
обикновено използвал, той напуснал, за да види колко добре ще работи.
Предварителните тестове били
окуражаващи, но резултатите били крайно
ограничени, без да се смята делението на носещата честота.
Когато д-р Райф използвал всички носещи,
научните изпитания доказали голямата им значимост.
Достатъчен е само 1 MHz, за да проникне
и мине честотата през клетките на тялото.
Било открито, че честоти по-малки от 1 MHz пътуват само
само между съединителната тъкан на клетките.
Следователно, всички инструменти които трябва тогава да са
използвали носещите честоти на д-р Райф, били от 2,4 до 4,6 MHz.
ВЕЛИКА ЗАГУБА и НОВ ИНТЕРЕС
Въпреки всички окуражаващи резултати,
същият познат натиск върху
докторите след смъртта на д-р Джонсън,
започнал да се разиграва отново.
През 1962 г. лабораторията на Райф затворила заради съдебна битка.
Изглеждало, че изследванията на д-р Райф ще бъдат загубени завинаги.
Райф е техния основоположник и посветил живота, и съдбата
си в тази работа без никаква парична компенсация.
Завършил всичко изцяло бил даден на човечеството на сребърен
поднос, но никой от високо стоящите с власт хора го искали.
През 1971 г. д-р Райф умира и света загубва невероятен ум.
През януари на 1986 г. Бари Лайнс написал
статия за д-р Райф. За Джон Крейн, който
се свързал с Бари Лайнс се смята, че помогнал
знанието за д-р Райф излезе по света.
Бари решил да напише книга и през 1987 г. я публикувал
със заглавие: "Лечението на рака работеше така!"
Новия интерес към великата работата на Райф
изникнал отново и се разпространил бързо по света.
Самия факт, че вие гледате този документален филм е доказателство,
че живота и работата на д-р Райф не са били напразни.
ВИСОКИТЕ РАЙФ ЧЕСТОТИ
Следващите честоти са били открити от д-р Райф и използвани в неговите
високочестотни инструменти. Те са били
записани в неговите лабораторни записки.
Някои от тях били използвани в раковата
и туберкулозна клиника на д-р Джонсън
1934 г. Много от тези честоти са получили публичност едва през
последните години. Само честотите
показани в този филм са истинските Райф
високочестотни M.O.R.s.
Всички честоти са изброени в цикли за секунда или херцове.
АУДИО ЧЕСТОТИ НА ХОЙЛАНД
Следващите аудио честоти са създадени от Филип Хойланд
и използвани в инструмента, който той построил за д-р Райф.
Райф не е познавал инструмент, който не е работил на високи
честоти до процеса срещу
"РЕЙ БИЙМ КОРПОРЕЙШЪН" през 1939 г.
Тези аудио честоти работели в инструмента
на Хойланд заради уникалния дизайн, който той приложил.
Инструмента на Хойланд работел с хармоници и
достигал високите честоти на Райф чрез тях.
Д-р Райф не харесвал хармоници и не е одобрил проекта на Хойланд.
Честотите на Хойланд са били погрешно
разбрани като честоти на Райф.
Въпреки, че докторите, които използвали
инструментите на Хойланд съобщавали
за много добри резултати, те можели да
имат дрейф и не стояли на честотата,
и можело да бъдат върнати.
Всички честоти са изброени в цикли за секунда или херцове.
РАЙФ, КРЕЙН и МАРШ Аудио честотите на 50-те години на ХХ век.
Следващите аудио честоти били получени от аудио честотите
на Хойланд посредством деление на 10.
През 50-те Райф, Крейн и Марш станали бизнес-партньори.
Райф е нямал схемите на своите високочестотни инструменти.
Хойланд ги е изграждал, но никога не е давал копие от схемите на Райф.
Райф е имал един стар инструмент на Хойланд.
Райф, Крейн и Марш решили да препроектират инструмента
на Хойланд и да видят колко добре би работил.
Те премахнали уникалния дизайн на Хойланд за хармоници и загубили.
Това довело инструмента да не е давал благотворен резултат.
Освен, че оставили метода на Хойланд за производство на хармоници, те
сменили синусоидалните аудио честоти с правоъгълни импулси
за да получат хармоници.
Тогава те намалили аудио честотите с около 10 пъти.
Докторите които използвалите тези инструменти през 50-те започнали
да съобщават за много добри резултати, но
след няколко години тестване те доказали, че
не работят така добре, както инструментите
на Хойланд. Промените в инструмента
на Хойланд не били добри.
Очевидно Райф, Крейн и Марш никога всъщност
не разбрали как работи инструмента на Хойланд.
С годините хората погрешно повярвали, че тези ниски аудио честоти
са истинските M.O.R. честоти на Райф.
Заради това объркване, почти всичко
произведено днес се базира на ниските
аудио честоти на Хойланд, а не на високите честоти на д-р Райф,
които постигнали резултатите на
клиниката на д-р Джонсън през 1934 г.
Всички честоти са изброени в цикли за секунда или херцове.
Забележки: АМА - Американска Медицинска Асоциация.
В Райф машината от 1934 г.,
ламата е била атакувана с 50W, но излъчвала около 10W.
КРАЙ